I den lilla byn där jag föddes gick livet lite långsammare-
- men ändå kändes det mycket rikare.
Där var mina två farbröder kända för sin utsökta matlagning.
De smaksatte sin läckra kyckling-
- med enbart de färskaste örterna och kryddorna.
Folk kallade dem Los Pollos Hermanos-
- "kycklingbröderna".
Idag fortsätter vi deras tradition-
- på ett sätt som skulle göra mina farbröder stolta.
De finaste ingredienserna sätts samman med kärleksfull omsorg-
- och tillagas långsamt tills det blir perfekt.
Ja, det gammaldags sättet är ännu bäst hos Los Pollos Hermanos.
Men lita inte på mitt ord. En smakbit och du vet.
100,7.
Jösses, allvarligt.
Bättre över än under.
Ett knappt kilo för mycket.
Jag trodde du var exakt.
Strunt samma. Vi sparar det till nästa vecka.
Vi levererar som det är.
Va, är vi en välgörenhetsinrättning? Kom igen. Vi tar bort det.
Lämna det. En sats, en leverans.
Sluta göra saker och ting komplicerade.
Varför ger du honom gratis meth avsiktligen?
De slynorna suger ut oss nog redan.
Du får utomordentligt bra betalt.
- Varför kan du inte uppskatta det? - Ja, jag har räknat på det.
- Jaså, du har räknat på det? - Ja.
Jag behöver inte vara matematiker för att räkna ut-
- att avtalet du träffade är rena skitet.
- Vi båda tjänar... - Ja, ja, jag vet.
1,5 miljoner var.
Vad får han, va?
Säg att hans grossistpris är 80000 per kilo.
Det är nog lite högt.
Högt. Vad då, för våra grejer? Det var det jag fick.
Okej, säg att han får 80000 per kilo.
Okej, 100 kg i veckan i tre månader.
Och vad händer efter tre månader? Hör på.
100 kg i veckan i tre månader. Det är 1200 kg.
1200 gånger 80000 är...
Och jag svär vid Gud att jag dubbelkollade tio gånger.
96 miljoner dollar.
Okej? 96 miljoner.
96 miljoner jämfört med våra tre.
Det är för jäkligt.
Det är helt för jäkligt.
- I rättvisans namn kan jag inte ens... - Jesse.
Du är nu miljonär och du klagar?
Vilken slags värld lever du i?
En där killarna som faktiskt gör allt jobb inte blir svindlade.
Vad är det med dig nu på sistone?
Vad har hänt med dig?
Vänta, kan vi inte bara?
Hallå, vi måste gå igenom det här.
Hallå, vad är viktigare än pengar?
De här sakerna som de skrattretande nog kallar kuddar-
- skulle jag inte ge till fångar.
Vill du att jag ber om en annan?
Nej, påminn mig bara att ta med hans hemifrån.
De rör inte på hans ben tillräckligt.
Hallå, allihop.
Hej, Marie. Är det okej om jag kommer på besök?
Ja.
Hans färg ser bra ut.
Gomey, är det du?
Kompis, ja, det är jag.
Är det du, Gomey?
Ja, Hank. Jag är precis här.
Kom hit. Närmare.
- Vad är det? - Närmare.
Skitstövel.
Jäklar, han fick dig verkligen.
Ja, ja.
Jag är glad att du fortfarande har din vrickade humor.
Gud.
Du, kolla in det här.
Jag har något som får dig att må bättre.
Har hållit ett öga på din blå meth. Sex, sju veckor, ingenting.
Sen helt plötsligt, pang, dyker det upp överallt.
Kolla på de nya platserna. Texas, Nevada, uppe i Farmington.
Till och med här i stan.
En tonåring här och där. Mängderna är bara på gatunivå.
Det är galet.
Exakt hur ska det få mig att må bättre?
För du hade rätt.
Du var den enda som såg att det var på gång.
Skåla tre gånger för mig.
Den här grejen gör inte ett dugg.
Hank, den är antagligen låst fortfarande.
Det har väl gått en timme?
Det gör ont här. Jag kan behöva mediciner.
Jag går och hittar nån.
Hallå, inget mer jobbsnack.
Förlåt.
Jag såg inte att det var på gång.
Va? Visst gjorde du det.
Nej, jag såg inte ett skit.
För sent och för lite som vanligt.
Det enda skälet till att jag ens andas...
...är att jag fick ett varningssamtal.
Varningssamtal? Vad menar du?
En minut innan de attackerade mig-
- ringde någon min mobil och sa åt mig att vänta mig det.
En röstförvrängare. Kan ha varit vem som helst.
Marie har min telefon nånstans om ni vill kolla inkommande samtal.
Inte för att ni kommer att få reda på nåt som är värt att veta.
Jag fattar inte. Kartellattack?
- Vem skulle ha ringt och varnat dig? - Jag vet inte.
Herregud.
- Kom igen nu. - Okej.
Skyler, jag hade inget med...
Är vi säkra?
Ja.
Är du säker?
Absolut.
Jesse?
Hur är det med dig?
Ansiktet ser bättre ut.
Hur går allt? Nåt du vill berätta för oss?
Vad då, mitt intressanta liv?
Ena dagen går i stort sett över i nästa.
Har jobbat mycket.
- Har fått jobb. - Jobb är bra.
Det är en tvättomat. Företagsägd.
Företagsägd tvättomat.
Det är stelbent. Min chef är ett svin.
Ägaren, ett supersvin.
Jag är inte värdig nog att träffa honom, men alla är rädd för killen.
Stället är fullt av hålögda idioter-
- arbetstiden är usel och ingen vet vad som pågår, så...
Låter lite Kafkaartat.
Ja.
Totalt Kafkaartat.
Enormt.
Från den federala åklagaren i Santa Fe.
Väldigt fina.
Du har en massa tulpaner och bebisandedräkt.
Och det här är krysantemum. Det ser ut som krysantemum.
- Ja. - Se på dem, Hank.
- Är de inte vackra? - Vackra.
Kolla hur stor korgen är. Den har så mycket godsaker.
Titta, chokladkringlor och ostpinnar-
- och några designade oliver.
Du fick mig med ostpinnar. Du får slåss med mig för dem, Hank.
"Krya på dig och lyckönskningar från Ted Beneke-
- och alla på Beneke Fabricators."
Wow, han ger dig så mycket ledigt och nu det här.
- Skaffa mig ett jobb där. - Jag vet. Han är toppen.
Chefernas topplista. Jag ser inget här från Kleinman.
De måste börja med pinnarna.
- Hur mår alla idag? - Bra. Vi mår bra.
- Hur mår du? - Jag mår väldigt bra.
Hej, Hank. Jag ska bara göra en snabbkoll av perifer respons.
- Se hur läget är. - Sanningens ögonblick?
Jag skulle inte kalla det det.
Okej, då tar vi en titt här.
Okej.
Okej, jag vill att du säger till om du kan känna det här.
Okej.
Det här då?
Okej.
Nu då?
Kan du göra det igen?
Precis där?
- Ja, ja. Det sticker lite. - Okej, på en skala från ett till tio...
...där tio är normal känsel och ett ingen känsel alls.
Åh, jag vet inte.
- Fyra? - Okej, fyra. Okej.
Och där då?
Ja. En sexa.
Och bra. Och här.
Ja, känns fortfarande. Lite mindre.
- En trea. - Okej.
Då så, bra.
Tusen tack, Hank. Det gjorde du bra.
Så det här är goda nyheter, visst?
Ja, definitivt.
Jösses.
Det verkar som att viss nervfunktion återvänder.
Tack och lov.
Okej, så när kan han börja gå igen?
Marie, det är viktigt att vi hanterar våra förväntningar.
Vi pratar om månader av väldigt hårt arbete.
Och även då är oddsen inte särskilt bra.
Men man vet inte säkert.
- Nej. - När börjar han sjukgymnastiken?
Vi har skickat dokumenten till ert försäkringsbolag.
Högsta prioritet. Vi borde få förhandsbesked inom några dagar.
Definitivt i början av nästa vecka.
Nästa vecka?
Nej, det duger inte.
Jag har kollat upp det här.
Ju tidigare sjukgymnastiken påbörjas desto bättre är hans chanser.
Han behöver dagliga sessioner. Stämmer inte det?
- Jo... - Faktiskt...
...så täcker er försäkring fyra sessioner i veckan.
Hon frågade faktiskt läkaren.
Försäkringarna täcker vanligen fyra behandlingar i veckan.
Och sjukgymnasterna i ert nätverk duger mestadels.
Duger mestadels. Det var en rungande rekommendation.
Hör på, om han fick mer sjukgymnastik med bättre sjukgymnaster-
- vore det inte troligare att han skulle kunna gå?
Det är väldigt svårt att säga, Marie.
Är sjukförsäkringens sätt medicinskt försvarbart? Visst.
Är det helt optimalt?
Du vet, skit i det.
Jag ser till att han får vad han behöver. De kan ersätta mig.
Mrs Schrader, jag förstår din frustration. Det gör jag verkligen.
Men mitt bästa råd är att stanna i nätverket. Använd inte egna pengar.
Sjukgymnastik är bara början.
Vi pratar om hemsjukvård, modifieringar av ert hem-
- arbetsterapi, medicinskutrustning.
Det kan kosta 100000-tals dollar.
Än sen?
Ska vi kompromissa med hans vård?
Om ni inte följer försäkringsbolagets anvisningar-
- kanske de aldrig betalar något.
Jag har sett patienter och familjer bli bankrutta i väntan på ersättning.
Vem är den bästa sjukgymnasten som du känner?
Jag kan ge dig några namn.
Men de täcks troligen inte av försäkringen.
Fan ta försäkringen.
Där är han. Äntligen. Jag började utan dig.
Mina damer, det här är Jesse- san. Han vill ha full behandling.
Ta av dig skorna. Luta dig tillbaka.
- Exfoliera. - Kanske senare.
Var är maestro, parkerar minibussen?
Ser jag ut som hans skugga?
Vem bryr sig om var han är? Vad gör jag här?
Jag tänkte låta er två singla slant.
Men då geniet inte vill bli stört är det din turdag i dag.
Se dig omkring, grabben. Allt är ditt.
Vad då?
- Det här? - Ja.
Du är nu ägare till detta fina etablissemang.
- Gratis? - Gratis?
Damer, håll för öronen. Nej, inte gratis.
Hör på, det här är en skinande ren, väldigt vinstgivande...
Åtminstone potentiellt.
...lokal institution som favoriseras av handelskammaren-
- och Better Business Bureau. Rena stölden för 312000 dollar.
312000?
Fattar du inte? På utsidan är den en nagelsalong, visst?
På insidan den bästa pengatvätten en växande grabb kan önska sig.
Vänta, vänta. Hallå.
Mina damer, tack. Tack. Bra jobbat. Kom tillbaka hit.
Sätt dig. Kom igen.
Gör mig till viljes en liten stund.
Du vet väl att du behöver tvätta dina pengar, visst?
Förstår du grunderna, placering, skiktning, integration?
Jag tänker inte köpa nån nagelsalong, så glöm det.
Du vill väl inte åka i fängelse?
Du vill behålla pengarna och friheten.
För jag har ett ord åt dig: Skattemyndigheten.
Om de kan ta Capone kan de ta dig.
Du, hör på. Det här är du, visst? Skärt, Pinkman. Fattar du?
Okej, här är dina stålar.
Du är ute på stan. Du partajar rejält.
Du roar dig med brudarna. Åh, vem är det här?
Det är skattmasen. Och han tittar på dig.
Och vad ser han?
Han ser en ung grabb med ett stort, fint hus-
- obegränsat med kontanter och inget jobb.
Vad drar skattmasen för slutsats?
- Jag är knarklangare. - Fel.
Miljoner gånger värre. Du är skattefuskare.
Vad gör de? De tar alltihop-
- och du hamnar i finkan för skatteflykt.
Vilket var ditt misstag?
Du tvättade inte dina pengar.
Nu ger du mig dina pengar, okej? Det kallas placering.
Ge mig den lilla saken... Burken.
Det här är nagelsalongen, visst?
Jag tar dina svarta pengar och smyger in dem i salongens rena pengaflöde.
Det kallas skiktning.
Sista steget, integration.
Vinsten från salongen går till ägaren. Det är du.
Dina smutsiga knarkpengar har nu förvandlats-
- till fin, ren, beskattad inkomst-
- som du har tjänat genom en klok investering i ett lönsamt företag.
Så du vill att jag köper stället så att jag kan betala skatt.
Jag är ju brottsling.
Ja, och om du vill fortsätta vara brottsling och inte bli intern-
- kanske du borde växa upp och lyssna på din advokat.
Just det, så att du kan få dina fem procent.
Nej, det är 17 procent.
Jag hörde att du sa fem. Du sa det inför mig.
Ja, det var för din partner. Det är privilegiet med erfarenhet.
Men för dig är det de vanliga 17 procenten och det är ett kap.
Du, vad? Du... Hallå, lyssna...
Kom igen. Jag pratar om din framtid här. Lyssna på förnuftet.
Hur mår din svåger?
Han överlever.
Bra. Det gläder mig.
Walter, du verkar bekymrad.
Hur kan jag hjälpa dig?
Jag bad att få träffa dig för att rensa luften.
Det finns problem som kan orsaka missförstånd mellan oss-
- och jag tror att det är bäst för oss att lägga korten på bordet.
Det är bästa sättet att göra affärer på.
Några ögonblick innan min svåger blev attackerad-
- ringde någon för att varna honom.
Jag tror att samma person skyddade mig.
De två männens, lönnmördarnas-
- främsta mål var jag, tror jag.
Men på något sätt styrdes de bort från mig och mot min svåger.
På grund av detta ingripande-
- så lever jag.
Och ändå tror jag att denna person-
- spelade ett spel som gick betydligt djupare.
Han ringde samtalet för att han ville ha skottlossning-
- och inte ett tyst lönnmord.
I ett slag fick han båda sidor att blöda-
- och fick amerikanska och mexikanska myndigheter att gå emot kartellen-
- och skära av tillförseln av metamfetamin till sydvästra USA.
Om denne man hade tillgång till egna produkter på denna sidan gränsen...
...skulle han få marknaden för sig själv.
Belöningen skulle bli enorm.
Vi är vuxna båda två.
Jag kan inte låtsas att jag inte vet att den personen är du.
Jag vill att det inte ska råda någon förvirring.
Jag vet att jag är skyldig dig mitt liv.
Och mer än det-
- så respekterar jag strategin.
I din position-
- hade jag gjort samma sak.
En fråga som bekymrar mig...
...är att jag inte vet vad som händer när vårt tremånaderskontrakt upphör.
Vad vill du ska hända?
Du vet varför jag gör detta.
Jag vill ha säkerhet för min familj.
Då ska du få det.
Tre miljoner för tre månader. Det var vår överenskommelse.
Förlängt årligen till 12 miljoner per år.
Säg 15.
Tills vidare.
Kan du gå med på det?
Ett av skälen till att vi pratar om det som retar upp oss i våra dagliga liv-
- är för att hjälpa oss att peka ut vad som gör att vi får återfall-
- och avvärja vår sjukdom innan den kommer tillbaka.
Någon?
Fritt fram att gnälla och klaga. Hur ofta får man den chansen?
Jesse, senaste verkade du deppig över ditt jobb på tvättomaten.
Låt mig ställa en fråga. Om du fick chansen att göra vad du ville-
- vad skulle du göra?
Tjäna mer stålar. Mycket mer.
Glöm pengar. Anta att du har så mycket du vill.
Jag vet inte.
Jag antar att jag skulle tillverka något.
Som vad då?
Jag vet inte ens om det spelar roll-
- men att arbeta med händerna, antar jag.
Bygga saker, som snickeri, murning eller något?
Jag tog en kurs i träslöjd på gymnasiet.
Jag gick många yrkeskurser för de var en baggis.
Men den här gången hade jag en lärare som hette...
...mr Pike.
Jag antar att han var marinkårssoldat eller nåt som yngre.
Han hade svårt att höra.
Mitt projekt i hans klass-
- var att tillverka en träask.
Du vet, en liten...
Bara en... Som en ask att lägga grejer i.
Så jag ville få saken gjort så snabbt som möjligt.
Jag tänkte jag kunde skippa lektioner resten av terminen-
- och han kunde inte ge mig underkänt så länge som jag gjorde saken.
Så jag gjorde färdigt den på några dagar.
Och den såg rätt töntig ut, men den fungerade-
- för att lägga grejer i eller så.
Så när jag visade den för mr Pike-
- för att få mitt betyg-
- tittade han på den och sa:
"Är det det bästa du kan göra?"
Först tänkte jag för mig själv: "Visst fan.
Ge mig bara ett E och håll käft så jag kan röka på med polarna."
Jag vet inte. Kanske var det sättet han sa det på, men...
Att han inte direkt sa att det var uselt.
Han frågade mig bara uppriktigt: "Är det allt du kan?"
Och av någon anledning tänkte jag för mig själv:
"Ja, jag kan bättre." Så jag började om från början.
Jag gjorde en till, sen en till.
Och i slutet av terminen, typ ask nummer fem-
- hade jag byggt den här saken.
Ni skulle ha sett den. Den var helt galen.
Jag byggde den av peruansk valnöt med inlagt zebraträ.
Ihopsatt med tappar, inga skruvar.
Jag sandpapprade den i dagar tills den var jämn som glas.
Sen gned jag träet med kinesisk träolja så att det blev fylligt och mörkt.
Det luktade till och med gott.
Om satte näsan mot den och andades in var det...
Den var perfekt.
Vad hände med asken?
Jag gav den till mamma.
Snällt.
Du vet väl vad jag ska säga?
Det är aldrig för sent.
Det finns konstkooperativ som håller kurser-
- vuxenutbildning på universitet.
Du vet, jag gav inte asken till mamma.
Jag bytte bort den mot 30 gram gräs.
Man nekar inte en hjälte försäkring.
De säger att de inte nekar försäkring.
Nej, jag håller med dig.
Men jag gick igenom allt detta med Walt.
Du gör slut på era besparingar och sen då?
Ni två klarade väl av det?
Du sa själv-
- att Elliots och Gretchens pengar inte täckte allt.
- Jösses, jag måste tillbaka. - Vad? Nej.
Nej, nej, du borde vila.
Du kan väl gå in och ta ett långt bad?
- Jag bäddade med fräscha lakan. - Jag vill vara där ifall han vaknar.
Med allt de har gett honom sover han till morgonen.
- Hej, Sky. - Hej.
- Vad gör du här? - Tänkte titta förbi...
...och se hur du klarar dig. Passar det dåligt?
- Hej. - Hej.
Marie, det här är Ted, min chef.
Åh, du är Ted.
Jag har hört så mycket om dig.
Tack för presentkorgen.
- Det var väldigt omtänksamt. - Det var snällt. Tack.
- Ostpinnar. - Ostpinnar.
Varsågod. Vi bryr oss så mycket om Skyler-
- att det naturligtvis sträcker sig till hela familjen.
Ska du komma in?
Ja, det borde du.
- Förlåt. Kom in, Ted. - Tack. Okej.
Vi drack lite vin. Vill du ha ett glas.
Nej, tack. Jag var på väg hem.
Jag tänkte bara...
Jo, jag är verkligen utmattad. Jag tror jag ska ta det där badet.
Trevligt att träffas, Ted, och tack igen.
Trevligt att träffa dig med, Marie. Ge din man mina lyckönskningar.
Det ska jag.
Tack för att du kom förbi-
- men det passar inte så bra med besök, så...
Kan vi bara prata en minut?
Jag vet att du behöver vara med familjen-
- men jag har inte hört från dig på flera dagar.
- Jag lämnade meddelanden... - Förlåt.
Du gav mig ledigt och jag borde verkligen...
Det är inte det jag menar. Jag bryr mig om dig. Det är allt.
Ted, jag... Det är bara att allt med Hank-
- har varit konstant skräck, så...
Jag vill bara att du ska veta att jag finns här för dig.
Tack.
Men jag vill verkligen att du...
- Okej. - Okej?
Skyler, jag måste att säga angående att din syster såg mig här-
- än sen? Jag är skild. Du är skild. Än sen?
Okej, vi pratar om det sen, Ted, okej?
- Varför hemlighetsmakeriet? - Senare. Inte nu.
- Skyler, berätta bara... - Vill du verkligen göra detta nu?
Tänker du tvinga mig att göra detta just nu?
Ja, du har rätt.
Det var en dålig idé att komma hit.
Ted, jag...
Vi ses om en eller ett par dagar.
På kontoret.
Ta så mycket ledigt som du vill.
Kan inte tro att ni var tvungna att krossa husbilen.
Måste har varit deprimerande.
Verkligen. Det var en jätteförlust.
Ingen saknar den mer än jag.
Kunde tillverka när som helst, var som helst.
Inga kvoter, ingen att stå till svars inför.
Vad är poängen med att vara laglös när man har plikter.
Darth Vader hade plikter. Han var ansvarig för Dödsstjärnan.
Det är sant. Två jävlar.
Säger det bara. Djävulens advokat.
Måste jag betala skatt? Vad är det för skit. Det är Kafkaartat.
- Kyrkan. - Just det.
Vi kör igång igen, okej? Vi börjar langa igen.
- Det gör vi. Livet är för kort. - Visst fan.
Vi behöver ingen husbil. Bara en cykel, lite propplösare, läskflaskor.
Nej, nej. Inget hopskakat. Har du ingen självrespekt? Kom igen.
Inte högsta klass men vi kan ändå sälja det.
Det är fortfarande tunt därute. Det säljer på gatan.
Vem säger att vi säljer på gatan?
Jag kanske känner till en helt ny marknad.
Meth är kanske allt vi behöver.
Vad är utbytet?
Hallå.
Utbytet. Kom igen.
100,8.
Jag ser ett par nya ansikten.
Vill någon presentera sig?
Tala inte i munnen på varandra.
Ja.
Så jag heter Brandon.
Okej, Brandon. Vill du berätta någon om dig själv?
Tja, skälet till att jag är här-
- är bara en sak.
Det är meth.
Det är hemskt.
Trodde jag hade blivit kvitt det ett par gånger.
Men sen, jösses-
- kom den nya versionen av det ut på gatan...
...och, wow. - Inte de blå grejerna.
Förlåt. Jag räckte inte upp handen.
Nej, fortsätt. Det är sånt här vi gör.
Ja, exakt, de blå grejerna.
- Tog du det också? - Ja, kompis.
Jag önskar jag inte hade hört talas om det.
Det satte typ hela huvudet i brand.
Ja. De grejerna bränner en.
Enda skälet till att jag har något hopp är att det är borta för längesen.
Det är det som är synd.
Nej, nej. Säg inte det.
Jag har hört att det är tillbaka i stan.
Håll dig stark, broder. Håll dig stark.
Det ordnar sig.
Jag svär vid Gud att jag gör det. Jag går till pressen.
Jag går till "48 Hours", till "Nightline". Vet inte om "Nightline" finns längre.
Spelar ingen roll. Alla tar med det och kör det-
- för han är en hjälte och ska inte sitta i rullstol vid 43 års ålder.
Herregud.
Lyssna, Marie.
Jag vet att Skyler redan har sagt det här-
- men om du nånsin behöver något, vad som helst...
Det är skönt att ni är här.
Båda två.
Jag önskar bara att det fanns något mer vi kunde göra.
Walt.
Vi kan alltid betala deras räkningar.
Snälla, det är 10000-tals dollar.
Vi har pengarna, mer än nog. Walt har tjänat dem.
- Skyler. - Marie borde få veta sanningen.
Skyler, jag tycker verkligen inte att det är en bra idé.
- Jag tror att... - Han tjänade dem på hasardspel.
Walt och jag-
- har haft våra problem på sistone. Det vet du.
Och vad det egentligen handlade om-
- var pengar.
Helt enkelt.
När Walt fick diagnosen...
...blev han förändrad.
Och när jag ser tillbaka tror jag inte att jag förstod-
- vad han gick igenom.
Det var mer än att se döden i vitögat.
Det var att veta att han inte skulle...
...lämna något efter sig.
Så det var så allt det här började. I nöd och lust-
- ville han försörja oss.
Så han betalade sina sjukhuskostnader på det enda sättet han kunde.
Jag trodde att Elliot och Gretchen betalade för din behandling.
Ja, det trodde jag också.
Sanningen är att han aldrig tog deras pengar. Inte ett öre.
Han var för stolt för att ta vad han ansåg vara välgörenhet.
Stämmer inte det?
Så han beslutade sig för att...
Du vet hur Walt är.
Han är problemlösare.
Och han läste böcker och gjorde en massa efterforskningar-
- och kom på ett system.
Ett system?
Ett system för att räkna kort i blackjack.
Vad menar du, som "Rain Man"?
Jag låtsas inte förstå alla detaljer-
- men han var övertygad om att om han investerade tillräckligt skulle han...
Gud, vad kallas det?
En statistisk fördel?
Ja, statistisk...
- Så... - Ja.
Så varje ledig minut var Walt vid något spelbord någonstans.
Först gick han till kasinon men sen insåg han att...
Sen insåg han kasinona rapporterar vinsterna till skattemyndigheten.
Och om det rapporteras kan familjen få veta.
Om man inte vill att familjen ska få veta spelar man någon annanstans.
Som en illegal spelhåla.
Du minns alla långa promenader Walt brukade ta-
- all tid han tillbringade hemifrån?
Jag antar att under ett par månader-
- levde du ett slags dubbelliv, eller hur?
Herregud.
Herregud, ditt fuguetillstånd.
- Var det nån slags täckmantel? - Nej, nej.
Han simulerade inte det, Marie.
Natten Walt försvann...
...förlorade han 14000 dollar.
Det var hans pensionsfond, våra besparingar-
- i stort sett vartenda öre vi hade i vårt namn, borta.
Han kunde inte leva med det.
Han blev självmordsbenägen.
Men du måste förstå att så fort han kom ut från sjukhuset-
- började han spela igen. Det var så djupt det sjönk.
Hur kunde du göra så mot henne, Walt?
I vilket fall, hans system?
Han fick det att fungera till sist.
Så allt det här för att säga att vi har pengarna.
Inget mer spelande.
Men vi har pengarna.
Hur mycket pengar?
Walt?
Tja...
...det är ett sjusiffrigt belopp.
Heliga Guds moder.
Vad kan jag säga?
Jag lyckades väldigt bra.
Marie-
- du tar våra pengar.
Använd dem för att ta hand om Hank.
Snälla. Marie, låt oss hjälpa till.
- Vet Walt jr om det här? - Absolut inte.
Och vi vill att det förblir så.
Och Hank, okej? Hank har tillräckligt att tänka på.
- Kan vi hålla det här mellan oss? - Ja. Ja, jag...
Ja, jag bara... Jag behöver...
Ja, okej. Vi pratar om det senare.
Hur hittade du på det?
Jag menar, var kunde du?
Jag lärde mig av den bäste.
På något sätt-
- har jag en känsla av att Hank är här på grund av dig.
Och jag tänker inte glömma det.